Judeen hade i nästan ett sekel regerats av Rom.
Kejsar Augustus befallde i sitt sjunde regeringsår alla judar-
-att återvända till sina födelseorter, för att där räknas och beskattas.
Mångas resväg tog dem till Jerusalem, landets hjärta.
Här stod fästningen Antonia, romarnas maktcentrum-
-och det gyllene templet, det yttre tecknet på en inre tro.
Folket lydde kejsarens bud, men höll stolt fast vid sitt uråldriga arv.
Folket mindes profeternas löfte:
En dag skulle Frälsaren födas, och ge dem perfekt frihet.
-Namn, stad, släkt? -Samla, Joppe, Mika.
-Namn, stad, släkt? -Josef, Nasaret, David av Betlehem.
-Och kvinnan? -Min hustru.
Ni ska räknas i Betlehem.
En berättelse om Kristus
Herrens år 26
-Vad heter den här byn? -Nasaret.
I morgon kväll är vi i Jerusalem.
-Du tittar inte på soldaterna, Josef? -Romare har man sett förr.
Ja. Och man får se dem igen.
Mitt bord är inte färdigt... Var är din son?
Han är uppe i bergen.
-Han försummar sitt arbete. -Nej.
När jag förebrådde honom, sa han: "Jag måste arbeta åt min fader. "
Varför arbetar han inte då?
Han arbetar.
Fanfar!
Välkommen, Messala. Kommandot är ditt.
Tack för att du avlöser mig.
Drusus... Som pojke drömde jag om att kommendera den här garnisonen.
Och nu gör jag det.
-Jag hade glömt hettan. -Om det bara var hettan...
Jag bodde i Jerusalem tills jag var 1 4. Min far var...
Jag vet. Din far var en duktig guvernör.
Om det är möjligt, i det här fördömda landet.
Vill du komma fram i världen, Sextus, så gör det svåra.
-Jag bad om att bli sänd hit. -Folket här har förändrats.
Hur då?
De vill inte betala skatt och har fått för sig att de hatar Rom.
-Det är inte nytt. -Och de är berusade av religionen.
-De krossar statyerna av våra gudar. -Straffa dem!
Det gör vi. När vi kan finna dem.
-Finn ledarna! -Vi har inget att gå efter.
Det är något underligt i görningen. T.e.x. pratet om en messias.
Det där hörde jag om som pojke.
Judarnas kung, som ska leda dem till ett antiromerskt paradis.
En galning i öknen, Johannes, dränker folk i vatten.
Och en timmermansson utför så kallade mirakel.
-Det har alltid funnits bråkmakare. -Den mannen är annorlunda.
Han säger att Gud bor i varje man.
Han är faktiskt djupsinning...
Du har varit borta från Rom för länge. Res till Capri, bada och vila ut.
Gud bor inte i oss alla. Blott en man är gudomlig.
Kejsaren är missnöjd. Judeen ska förvandlas till en lydig provins.
Jag ska återupprätta lag och ordning.
Hur? Man kan klyva skallen på folk och kasta dem i fängelse-
-men hur bekämpar man en idé? Särskilt en ny idé.
En jude vill tala med tribunen Messala.
-Har han ett namn? -Han kallar sig prins Juda Ben Hur.
Behandla honom därefter!
-Säg att jag kommer. -Ja, tribun.
Centurion!
Det var hans land, innan det blev vårt.
Glöm inte det.
Ja, tribun.
Mycket klokt. Ben Hur är den rikaste mannen i Jerusalem.
Och överhuvud för en mäktig familj. Som pojkar var vi som bröder.
Sextus, du undrar hur man bekämpar en idé.
Jag ska säga hur: Med en annan idé.
Jag sa att jag skulle återvända.
Jag trodde det inte. Jag är mycket glad.
-Titta på dig. -Och på dig.
Du återvänder som tribun. När jag hörde nyheten, drack jag din skål.
Vi ska dricka en till.
-Hur mår din syster och mor? -Bra. De talar bara om dig...
-Har Tirza gift sig? -Nej, hon bara drömmer...
Hon har älskat dig sedan hon var fem år gammal.
Jagar du sjakaler och lejon? Eller är det under din värdighet?
-Ned Eros, upp Mars. -Ned Eros, upp Mars.
Där bjälkarna möts?
Bra!
Efter alla dessa år!
-Fortfarande nära. -På alla sätt.
-Jag hoppas det. -Jag vet...
Du är romare, jag är en jude vars liv du en gång räddade.
Det bästa jag någonsin gjort.
Juda...
Det är en svår provins att styra. Jag behöver din hjälp, dina råd.
-Vill du höra mitt råd? -Ja.
Dra tillbaka era legioner.
Ge oss vår frihet.
Kejsaren tycker om sitt imperium, och särskilt Judeen.
-Judeen tycker inte om kejsaren. -Obesvarad kärlek är sorglig.
-Mitt kvarter. -En aning dystert.
lnte dystert. Enkelt, kyskt, romerskt.
Jag blir nästkommanderande för den nya guvernören Valerius Gratus.
Han kommer om några dagar med två legioner till.
Alltså är ryktena sanna.
Kejsaren är missnöjd med dina landsmän. Det är uppror på gång.
Det ska krossas.
Men du och din familj har inget att frukta. Du är min vän.
-Jag är jude. -Du har inget med pöbeln att skaffa.
-Pöbel? Det är mitt folk. -Juda, världen är romersk.
Vill du leva i den, måste du leva med den.
-Du har förändrats. -Jag har sett världen och Rom.
Det är inte slumpen som gjort en by vid Tibern till världens härskare.
-Era legioner. -lnte bara våra legioner.
Andra riken har starka härar. Jag har själv stridit mot dem.
Ödet ville att vi skulle civilisera världen, och det har vi gjort.
Våra vägar och skepp når överallt.
Romersk lag, arkitektur och litteratur är mänsklighetens smycke.
-Jag tror på mitt folks framtid. -Det är klart.
-Och du kan hjälpa dem. -Hur?
Du är adelsman av förnäm släkt, en prins bland ditt folk.
Du är rik och mäktig. Folk lyssnar om du avråder uppror.
Få dem att inse att motstånd mot Rom är dumt och fåfängt.
Det kan bara sluta med att ditt folk utrotas.
Jag är emot våld. Det vet alla. Jag ska tala med folk...
Då är vi ense.
När kan jag träffa din familj?
-l morgon, hoppades vi. -Bra.
Nu ska vi dricka en skål.
-Vinet är förskräckligt. -Det tillverkas åt romerska hären.
Ni är grymma mot era erövrare.
Det är en tokig värld.
Men den rymmer detta sunda: Vänners lojalitet.
Juda, vi måste lita på varandra. Dricker du på det?
Av hela mitt hjärta.
Här i gården lekte vi soldater-
-och från taket kastade vi sten på folk på gatan.
-Vi var busfrön. -Nej, ni var snälla pojkar.
-Inget har förändrats. -Förutom fontänen.
-Den gamla brunnen sinade alltid. -Varenda sommar.
En ny fontän och en ny Tirza. Du har blivit stor.
-Han har inte förändrats. -Jo då. Han åkte härifrån som pojke.
Nu är han en man med stort ansvar.
Kejsaren bygger och bygger... Jag höll på att glömma. Varsågod.
-Underbart vacker... ! Romerskt? -Libysk. Jag var där förra året.
Vilket fälttåg. Efter två dagars strid, flydde deras här.
Sen tågade vi till deras huvudstad. Fin stad ända tills vi förstörde den.
Nu är det bara aska kvar.
-Mina soldathistorier tråkar ut er... -Kom. Jag ska visa dig något.
Jag valde rätt present åt dig. Det är en brosch för en kvinna.
Vad tycker du?
Magnifik!
-En arab. -Ja, ett fullblod.
-Får jag rida på honom? -När du vill. Han är din.
En gåva...?
Juda, du är snäll. Allt blir som förr, det vet jag.
-Har du tänkt på det jag sa igår? -Jag har redan talat med folk.
-De flesta håller med mig. -Men inte alla?
-Nej, inte alla. -Vem håller inte med?
-De arga och otåliga. -Vem?
Juda, vem?
-Vill du att jag ska bli tjallare...? -Vi talar om kriminella element.
-De är patrioter, Messala. -Patrioter?!
Juda, jag ska förklara en sak för dig som du kanske inte vet.
Kejsaren håller ett öga på oss. Han blickar mot öst.
Detta är vår stora chans, Juda. Kan jag få ordning på Judeen-
-får jag vilken post jag vill. Och jag ska löna dig.
Vet du var det kan sluta? Rom! Kanske vid kejsarens sida.
Jag menar det. Det kan hända. Och detta är stunden.
Kejsaren håller ett öga på oss. Jag måste tjäna honom-
-och du måste hjälpa mig. Tjäna honom.
-Du omtalar honom som en gud. -Han är den ende guden på jorden.
lnte...
lnte det.
Hjälp mig, Juda.
Jag gör allt för dig, Messala, förutom att förråda mitt folk.
Vid alla gudar, Juda, vad betyder några judars liv för dig?
Jad vill inte hjälpa dig mörda dem.
Du måste förstå, Messala, att jag tror på mitt folks forntid och framtid.
Framtid? Ni är ett kuvat folk.
Ni kan erövra landet och slakta folket, men vi reser oss igen.
Du lever på döda drömmar. Tror du att Salomo återvänder?
Josua och David kan inte rädda er.
Det finns bara en realitet idag. Var inte dum. Blicka mot Rom.
-Hellre dum än mördare. -Jag är soldat.
-Du mördar för Rom. Rom är ont. -Jag varnar dig!
Rom är en skymf mot Gud. Rom stryper mitt folk och världen.
När Rom faller, ljuder ett frihetsrop som världen aldrig hört maken till.
Antingen hjälper du mig eller går emot mig.
Du är för mig eller emot mig.
Om det är valet, så är jag emot dig.
De kommer.
Var är Messala?
-Var är...? -Han gick.
-Varför? -Han kunde inte stanna.
En ny tribun har många plikter. Nu ska vi äta.
Välsignad är du, Herre Gud, som ger oss bröd.
Vi ska aldrig se honom igen, Tirza.
Han bad mig förråda vårt folk.
Juda...
Karavanen från Antiokia!
Simonides!
-Välkommen hem. -Herre.
Simonides kommer med gåvor. Bärnsten till mig, silke till Tirza.
-Och vin till min husbonde. -Den bästa gåvan är din närvaro.
-Jag har goda nyheter från Antiokia. -Om karavanerna från Petra?
-De har anlänt. Här är räkenskapen. -Och Numidia?
Kungen gav oss handelsrättigheterna.
Varje år gör du mig rikare.
Men du är min största skatt.
Mitt liv tillhör huset Hur. Blott min dotter betyder lika mycket för mig.
-Hon måste vara en ung kvinna nu? -Hon är min husbondes egendom.
Du är min vän, inte min slav.
Ester har följt med mig från Antiokia för att be om lov att gifta sig.
-Jag önskar dig många barnbarn. -Om Herren så vill.
Ester vill tala med sin husbonde.
Vill du gifta dig, Ester?
Det är min faders önskan.
Din blivande make är en lycklig man.
-Vad heter han? -David, Mattias son.
-Av vilket hus? -Han är en fri man.
-Berätta om honom. -Jag har bara sett honom en gång.
Han är köpman i Antiokia. Han vill friköpa Ester.
Hennes frihet är min bröllopsgåva till Ester.
Min husbonde är generös.
Älskar du honom?
Jag ska lära mig älska honom.
Du får lov att gifta dig.
Vi ska dricka för din lycka och för en säker färd till Antiokia.
-Stör jag dig? -Nej.
Vad tänkte du på?
Jag tog farväl av staden.
Och huset.
Du har inte varit här ofta. Vad minns du härifrån?
Far tog ibland med mig hit, när jag var liten.
Jag var alltid lycklig i det här huset.
Förutom en gång...
-När du och romarpojken... -Messala.
Ja. Ni hade jagat och de förde dig skadad hem.
Jag rörde vid ditt ansikte.
Jag bad Gud: "Låt inte pojken dö. "
Jag kan höra dig säga det, lika milt som du sa det nu.
-Ja, husbonde. -Husbonde? Du är fri.
Det är konstigt... Jag kände mig inte som en slav.
Och nu...
...känner jag mig inte fri.
Om kung Salomo såg en skön slavinna-
-kunde han ta henne till sig.
Så gick det till på Salomos tid.
Det var andra tider.
Och länge sedan.
Om du inte var en brud, hade jag kysst dig farväl.
Om jag inte var en brud, behövde vi inte ta farväl.
Din slavring.
Ett rättvist byte.
Du får frihet, jag får ringen.
Ska du bära den?
Tills du möter kvinnan som du ska gifta dig med?
Ja.
Till dess.
Må gudarna vara med er, guvernör Gratus.
Tack, tribun.
-Ingen delegation från staden? -Nej, det kommer ingen.
Jerusalems välkomst blir inte varm, men jag lovar att den blir fredlig.
Låt oss fortsätta.
Där är Messala.
Han såg dig, Juda.
Nya guvernören.
Juda, vad står på?
-Jag stod bara och tittade... -En tegelpanna föll på guvernören.
-De tror henne aldrig. -Säg ingenting, Tirza.
Öppna!
Jag ska tala med dem.
-Låt mig förklara... -Grip kvinnorna!
Det var ett missöde.
Låt mig förklara. Det var ett missöde.
-Det är mannen! -Det var ett missöde.
-Ett missöde? -En lös tegelpanna.
-Ta honom. Ta allihop. -Det var jag! Låt dem gå.
Messala.
Förklara i Guds namn för dem att det bara var en lös tegelpanna.
Det var ett missöde.
Låt dem gå!
-Låt tjänstefolket gå. -Låt dem gå!
-Kom. -Vart?
Tyrus.
Tyrus?
Jag har inte ställts inför rätta.
Ska jag hängas utan rättegång? Anklagelsen är falsk!
-Var är min mor och syster? -Bind hans händer.
-Säg åtminstone om de lever. -Jag kan inte säga något.
Fortsätt!
Åt höger!
-Vänta! -Sänd ut dem.
Gå.
Gå!
Dörren.
Var är min mor och syster?
Var är de?
lnom dessa murar.
Guvernören blir återställd, så de döms inte till döden.
Men de ska straffas.
Är det möjligt...?
Kan du verkligen göra så mot människor som du har älskat?
Låt dem gå. Du måste låta dem gå.
-Jag försökte inte mörda guvernören. -Det vet jag.
Det vet du?
-Då är du ond. -Nej, Juda.
Jag ville ha din hjälp, och du har hjälpt mig.
Jag ska statuera ett avskräckande exempel.
Genom att skoningslöst straffa en gammal vän, blir jag fruktad.
Men inte min familj. Låt dem gå.
-Messala, jag ber dig. -Be!
Bad jag inte dig?
Detta har du själv valt.
Dödar du mig, korsfästs din mor och syster inför ögonen på dig.
Gör det, Juda, döda mig.
Måtte Gud ge mig hämnd. Måtte du leva när jag återvänder.
Återvänder?
Tribunen tar emot nu.
-Jag är förvaltare vid huset Hur. -Jag minns dig.
Min dotter Ester och jag hörde vad som hänt.
-Juda är oskyldig. Ni känner honom. -Bättre än du.
Då vet ni också att han är oskyldig.
Fångarna har dömts.
Men Juda försökte inte skada guvernören.
l ert hjärta måste ni veta att han är oskyldig.
Drusus.
Anhåll mannen så att vi kan förhöra honom.
Vatten åt soldaterna! Soldaterna först!
Inget vatten åt dem!
Vatten åt hästarna!
Soldaterna först!
Stopp!
Inget vatten åt honom.
Gud, hjälp mig...
Du! Inget vatten åt honom, sa jag!
Upp med er, allihop!
Tillbaka på din plats!
Framåt, hundar!
Konsulns slup närmar sig. Gör klart att lyfta årorna.
Åror upp!
Åror ned!
Den nya befälhavaren Kvintus Arrius.
-Hur många roddare? -Tvåhundra.
-Och avlösare? -Trettio, var timme.
Mannen är sjuk. Byt ut honom.
-En bråkmakare? -Han är uppstudsig, konsul.
Det ska stoppas.
Hur länge har du varit ombord?
-41 ! -l morgon blir det en månad.
Du håller noga räkning. Och tidigare?
-Tre år på andra skepp. -Tre år?
Du vill kämpa emot, men är förnuftig nog att tygla dig.
Din blick är full av hat, 41 . Bra.
Hat håller en man vid liv. Det ger styrka.
Lystring! Ni har alla dömts till döden.
Vi håller er vid liv för att ni kan ro.
Ro duktigt, så lever ni.
-Skeppet år redo, konsul. -Börja ro.
Börja ro!
En flotta macedonska galärer plundrar romerska handelsskepp.
Kejsaren har ärat oss med uppdraget att krossa dem.
Örlogstempo.
Örlogstempo!
Attacktempo.
Ramningstempo.
Ramningstempo!
Vila.
Vila!
-Vad gör du här? -Jag kommer enligt order.
Ja, det hade jag glömt.
Du kunde ha dödat mig. Varför gjorde du inte det?
-Jag är inte redo att dö. -Vad tror du räddar dig?
Mina fäders Gud.
Din Gud har glömt dig. Han är inte mäktigare än dem jag åkallar.
Våra gudar hjälper oss inte.
Men jag kan hjälpa dig. Har det intresse, 41 ?
Ja, jag ser det.
På fritiden roar jag mig med att träna gladiatorer.
Jag äger Roms bästa gladiatorer. Vill du bli en av dem?
-Och dö som er slav? -Det är bättre än att vara roddare.
-Jag ska inte alltid vara här. -Jaså?
Vad skulle du göra om du kunde fly?
Min mor och syster dömdes med mig, fast de var oskyldiga...
-Du säger inte att du är oskyldig. -Skulle det tjäna något till?
Tänk på mitt erbjudande. Du kan inte fly så länge vi är segerrika.
Och i motsatt fall sjunker du med skeppet.
Gud har inte låtit mig leva för att jag ska dö vid en åra.
Ni är ett underligt folk, som tror att tillvaron har en mening.
En förnuftig man hade förlorat tron för länge sedan.
Liksom ni. Vad fick er att mista tron?
Tillbaka till åran, 41 .
Konsul, fienden i sikte.
Gör klart skeppet.
Åror upp!
Länka roddarna!
Vakt!
Länka inte 41 .
Jag vill inte dö!
-Varför gjorde han det? -Vet inte.
En annan gång fick jag också hjälp utan att jag visste varför.
Normalt tempo!
Nummer ett!
Eld!
Åror in.
Vänster åror in!
Åror in!
Eld!
Rorsman, ramma! Ramningstempo!
Fiende på ramningskurs!
Vi rammas!
Varför räddade du mig?
Varför länkade du mig inte?
Vad är ditt namn, 41 ?
Juda Ben Hur.
Låt mig dö.
Vi håller er vid liv för att ni kan ro. Ro duktigt, så lever ni.
Ett fyrkantigt segel?
Jag ser inte...
Det blir bäst för oss båda om det är fienden.
Min död, din frihet.
Ett romerskt segel.
Välkommen, konsul. Vi hade gett upp hoppet.
Vatten!
-Gick flottan förlorad? -Bara fem galärer.
-Och slaget? -Segern är er.
-Seger...? -Fullständig.
l sin iver att rädda dig, räddade din gud också romerska flottan.
Hell, Arrius!
Du har befriat sjöfarten från en stor fara, Kvintus Arrius.
Denna segerstav är välförtjänt.
-Vem är mannen? -Mannen som räddade mitt liv.
Vet du inte mer om honom?
Han dömdes för ett attentat mot guver- nören i Judeen, men är oskyldig.
En underlig man som vill mörda min guvernör, men räddar min konsul.
Kom i morgon. Vi ska tala om honom.
Vi har alla upplysningar om honom. En mäktig man i sitt land.
Men en attack mot guvernören är en attack mot senaten och folket.
Kejsare, jag är övertygad om att det hela var ett missöde.
Konsul, avbryt ej.
Låt oss vara generösa.
Som belöning för din seger, sänder vi honom ej till galärerna.
Vi ger honom åt dig, som din slav.
Det är senatens och folkets vilja.
För inte länge sedan återvände jag med en ung man som räddat mitt liv.
Han är Roms duktigaste kusk.
Fem gånger har han kört mina hästar till seger.
Han ersätter den son som jag förlorade.
Jag är stolt som en far över hans bedrifter.
Inget kan ytterligare stärka banden mellan oss-
-men jag har nu officiellt adopterat honom.
Unge Arrius är nu min rättmätige arvinge.
Denna ring skulle ha gått i arv till min son.
Nu är den din.
Det är ett underligt öde, som ger mig ett nytt liv, ett nytt hem...
...en ny far.
Ödet som fört mig hit, kan föra mig härifrån.
Men var jag än är, ska jag bära ringen som en äkta son.
Med tacksamhet, kärlek och ära.
Pontius Pilatus, min vän, hälsa på min son Arrius.
-lnnan du kom, vann mina hästar. -Magnifika och snabba hästar.
Men inte snabba nog. Du kommer från Judeen?
-Jag hör att klimatet är olidligt. -lnte för judar.
-Hemskt... Man gör mig till guvernör. -Judeen?
Jag bad om Alexandria, men jag behövs tydligen i vildmarken.
-Hos skorpioner och profeter... -Glöm Judeen i kväll.
Getter och Jehova.
Du lämnar oss.
Jag måste.
Jag kan inte hindra dig.
Din blick är ständigt fjärran, jag har sett din smärta.
Men jag råder dig att vänta.
Gratus ska ersättas av Pontius Pilatus.
-När? -Mycket snart.
Det är till vår fördel.
Jag fruktar att återvända till Judeen för sent.
Det är tanken som ständigt plågar mig.
Får Rom se dig igen?
Du har gett mig ett liv här.
Det ska jag minnas.
Gudarna intresserar sig föga för en gammal mans förhoppningar.
De har sin vilja.
Förlåt mig.
Du är främling här. Från Nasaret?
-Varför frågar du? -Jag trodde...
...att du kanske var...
...han som jag söker.
Han är vid din ålder.
Vem?
När jag finner honom, ska jag känna honom.
Jag är Baltasar från Alexandria, shejk llderims gäst.
Nej, piska inte!
Min värd.
Dåre! Piskar du dem igen, spiller jag ditt blod!
Försiktigt i kurvan, och låt dem sedan sträcka ut!
Gör nu som jag säger!
Vackra hästar.
Låt dem sträcka ut!
Han klarar inte kurvan.
Jag dödar honom!
Behandla inte mina hästar som djur!
Du kan bara driva kor och getter! Försvinn!
-Säg du vad som hände? -Främlingen förutsade det.
-Hästarna är fina, men inget team. -Inget team?
-Den yttre höll tempot. -Antares?
Han bör vara innerst, för att ge stadga åt de andra i kurvorna.
-Var har du lärt det? -l Cirkus i Rom.
Har du tävlat i Cirkus?
-Kan du träna mina hästar? -Nej, jag är på väg till Jerusalem.
Din karavan stannar över natten, vi hinner äta, dricka och tala.
Kom till mitt tält och berätta om loppen i Rom.
Hade jag sångröst, skulle jag sjunga hästens lov.
Det enda djur som har bevarat sin ursprungliga oskuldsfullhet.
l morgon sätter jag Antares innerst.
Och gör oket kortare, det hjälper dem i kurvorna.
Juda Ben Hur, du är jude men tävlade i Cirkus.
Ja. Ett ödets nyck.
Vi kunde uträtta underverk, men du måste fortsätta...
-Min resa kan inte uppskjutas. -Du måste återvända.
-Ta med dina vänner och fruar. -Jag har inga fruar.
-lnte det? Jag har sex...sju. -Jag har räknat åtta.
Han har ännu fler där hemma.
-Många fruar är en stor lycka. -En dag har jag en.
En gud, det kan jag förstå. Men en fru är ociviliserat.
Det är inte generöst.
-Smakar maten inte? -Jo, sannerligen.
Tack.
Följ mitt råd och köp några fruar.
Nu måste jag säga godnatt till mina skönheter.
Otåliga och svartsjuka väntar de på att se vem jag först omfamnar.
-Då går jag... -Nej, stanna.
Kom, mina barn.
Främlingar gör dem blyga.
Kom. Var inte rädda.
Just det, mina barn.
De stammar från faraonernas hästar och har namn efter stjärnorna.
Kom, Antares. Du är långsammast men outtröttlig.
Ja, jag älskar dig också, Antares.
Kom, Rigel. Vi har båda ätit gott och allt är väl, min Rigel.
Ja, du är sömnig.
Dagsverket är gjort.
Snart får du sova.
God natt, mina skatter.
Lugn, Aldebaran, jag glömmer dig inte. Du är snabbast.
-Så fina hästar finns inte ens i Rom. -Du skulle se deras mor, Mira.
Jag kan inte ta med henne, för mitt folk kan inte undvara henne.
Du är deras vän. Det blir man inte utan vidare.
Kom, Antares och Rigel, det är sent.
Altair och Aldebaran, ni ska sova. Ni ska vara starka och snabba.
l Jerusalem ska de tävla med Österlandets finaste hästar.
-Messala och hans svarta djävlar... -Messala...?
-Känner du honom? -Ja.
Men du tycker inte om honom?
Juda Ben Hur, mitt folk ber om en man som kan besegra Messala.
Du kan stampa romarna i sanden! Du har sett mina hästar.
Om kusken styr med kärlek, är de snabbare än vinden.
-Det går inte. -llla...
Men tänk! Du kan förnedra tribunen inför hela folket.
-Tänk! En jude besegrar honom. -Jag måste...
Jag vet att det inte går, men vilken tanke!
-Är det inte det du vill? -Jag ordnar med Messala på mitt sätt.
Du tänker döda honom.
Det ser jag i dina ögon.
Vad han än gjort mot dig, har du inte rätt att ta hans liv.
-Han får ändå straffet han förtjänar. -Jag tror inte på mirakel.
Livet är ett mirakel. Varför accepterar du inte Guds dom?
Du tror inte på mirakel...
...men Gud lät en stjärna leda mig till ett barn i en krubba i Betlehem.
Gud levde i det barnet.
Nu är han en vuxen man och redo att påbörja sitt arbete.
Jag har återvänt hit för att vara till hands när han kommer till oss.
Han är nära. Liksom vi, såg han solen gå ned.
Kanske står han i en dörröppning eller på ett berg någonstans.
Kanske är han herde, köpman eller fiskare.
Men han lever, och han kommer att prägla våra liv.
Det finns många vägar till Gud. Jag hoppas att din inte blir för svår.
Nu ska jag sova.
Baltasar är god. Men tills alla är som han, får vi hålla svärden blanka.
Och vara våra syften trogna. Jag måste fortsätta.
En sista sak... I arenan gäller ingen lag.
Många dödas.
Jag hoppas se dig igen.
Ester?
Det är Juda.
Juda...
Du lever...
Vad gör du här? Vad har hänt?
Jag är här.
Jag är hos dig.
Var är din far?
Samma dag som du greps, fängslades och torterades han.
När de var säkra på att han inte dolde något, lät de honom gå.
-Sen dess har vi gömt oss här. -Ni återvände inte till Antiokia?
Nej, romarna tog allt. Vi har inget att återvända till.
Ester...
Var är min mor och syster?
Ester?
Låt mig varsko honom.
Far...
Något underbart har hänt.
Juda Ben Hur lever.
Han har kommit hem. Han är här.
Juda!
Juda Ben Hur!
Min käre gamle vän.
Låt mig se på dig.